- Saints.and.Soldiers.Airborne.Creed - 2012.720p.BluRay.x264-UNVEiL Ћирилица | Жirilica
www.titlovi.com
Елса, драга, знам те добро.
Не говориш ми све.
Да ли се бомбардовање приближава?
Морамо те премeстити са децом на сигурније место.
Да, пусти ме да причам са њим.
Шта?
И ја тебе такође.
Ули?
Нисам знао да си унапређен у генерала.
Макс не сме изазивати генерала.
Ули, да ли се добро бринеш за маму?
Сада си глава породице.
На мој знак.
Не плачи Ули. Све је у реду.
Сви се уплаше, Ули.
Слушај ме. Направи орла. И ја ћу исто.
Са највиших висина, преко брда и планина,
види и чува,
оца и сина.
Волим и ја тебе.
Напуни!
Нишани!
Пали!
Шмит.
Превео: Давор
Ћирилизација и преправке: LEVELLORD
Saints and Soldiers: Airborne Creed
Два месеца након почетка операције Дан-Д, савезници почињу операцију "Лака коњица".
Циљ је био ослобађење јужне Француске.
Борбени тим, 517-тог падобранског одреда, је позван у акцију.
15 Август, 1944. год.
Прованса, Француска 5:03 изјутра.
5 минута до искакања! Спремите се.
- Устај! Руке горе! - Не пуцај!
- Приђи!
Не пуцај.
Шта имаш овде?
Шта је ово?
Где је твоја јединица? Говори!
На колена!
Јеси ли сам?
Граната!
Никада у животу нисам био оволико срећан, другови, као кад сам угледао вас.
- Само сам ја. - Шта?
Сам сам.
Где је остатак твоје јединице?
Не знам. Где је остатак твоје?
- Зовем се Куртис. - Ја сам Роси.
Хвала ти.
Не помињи.
- Шта тражиш? - Обећао сам мом другару Гејтсу донети сувенир.
СС прстен са мртвачком главом, лугер или тако нешто.
Немам појма колико је далеко зона искакања.
- Имаш ли компас? - Да, имам.
Дај да видим.
- Где је твој? - Изгубљен приликом искакања.
Приземљење је било даље него очекивано. Тешко је очекивати лепо приземљење ноћу.
Удаљеност те планине,
смешта нас управо овде.
15 миља од зоне слетања.
- Како да смо тако далеко од ознаке? - Криви противваздушну артиљерију.
Кад сам скочио, кунем ти се да су ме избацили изнад океана.
Паклена вожња.
- Надам се да нас борци чекају у Лез Арку. - То је такође 2 миље поред зоне слетања.
Ево, боље је да кренемо. Јеси ли спреман?
Да, само да узмем моју пушку.
Роси!
У реду.
Проверимо. Ја ћу ићи први.
Не, ја идем. Ти ме покривај.
ОК, препуштам ти.
Не мичите се!
- Демократија! - Лафајет!
Куртис?
Наредниче?
- Само вас двојица, борци? - Да, нисмо могли пронаћи никога више.
- Ово је десетар Роси. - Наредник Џонс, Браво чета.
Шта певаш?
Стару песму.
Не диже баш расположење. Имаш нешто друго?
Не тренутно. Шта се десило са тобом?
Моја стара екипа је то урадила. Тада се чинило као добра замисао.
Шта би ти мајка помислила? Ако сви твоји пријатељи скоче са моста и ти ћеш?
Сви моји пријатељи скачу из авиона. То му га дође некако исто.
- Која је прича? Мора да има нека прича. - То је ствар борца.
Ускакање у битку.
Објаснио бих, али не верујем да ћете вас двојица разумети.
Поштено.
Какав је план, наредниче?
Не можемо седити овде и чекати. Немци ће послати патроле.
Ко зна колико ће проћи пре него нас нађу наше јединице.
Батаљон се требао састати у Лез Арку. То ћемо урадити.
- Ако будемо срећни, стићи ћемо пре мрака. - Колико је то далеко?
Рекао бих...
- 19 километара. - Не, морам чути у миљама.
Не знаш претворити километре у миље? То је основно што смо учили.
Да учили су нас, али ја нисам научио.
То је око 11 миља.
Не знам за вас, али ја сам се прикључио падобранцима да би ускакао у борбу.
А не како да одшетам у чизмама да бих је пронашао.
Највероватније ћемо видети много Немаца путем.
На то можеш рачунати.
Мораћемо импровизовати. Како је рекао пуковник Грејвс?
Неколико људи може изазвати пуно невоље, ако се потрефе на правом месту.
Обучени смо да то урадимо, вратићемо се.
Зато смо овде, у реду, господо? Искакање из авиона,
спуштање иза непријатељских линија по најцрњем мраку.
Све за додатних $50 месечно.
Ја сам ваздушно-десантни војник, падобранац.
Искочићу са падобраном из било којег авиона који лети.
Добровољно се јављам да ово урадим, свестан сам ризика своје одлуке.
Служим у моћним ваздушно-десантним снагама, чувеним по делима у рату,
познатим по спремношћу у миру. Ово је моја заклетва части и задовољству служења,
у свему што сам и што чиним.
Говорим ово себи сваки дан.
Зашто ме то не изненађује, Куртис? Чини те непобедивим?
Знаш, када сам био дете, мој пријатељ и ја смо ишли на врх на Лонг Бичу.
- Тамо је био ролер-коустер. - Торнадо тркач.
- Торнадо тркач, чуо си за њега? - Да, чувен је.
Кажу да је први пад тако стрм, да то убија људе.
Тачно. Набавили смо карте.
Пожурили смо на предња седишта и када смо напустили полазиште,
пели смо се на тако стрмо узвишење. Урадили смо то невезаних појаса.
И попели се на почетак тих кола, а онда смо кренули на доле.
И онда одједном... вуууум.
Јуримо 100 миља на сат.
Ноге се тресу и помислио сам у себи, умрећу.
Пашћемо са те ствари и сломити се.
Зар ниси могао урадити нешто мање узбудљиво као ошишати кресту?
Постаје боље.
У тренутку када смо дошли на први понор, почели смо се померати према задњим колима.
Док вожња није била готова,
били смо скроз на крају.
Нисам сигуран зашто сам то урадио.
Можда ми се свидело узбуђење што сам преварио смрт.
Је ли то прича коју си испричао да би упао у 517-ту?
Нисам морао.
Мајор каже, погледајте ме и видећете савршен физички узорак.
Само настави.
Јесте ли икада чули за аријевске наци бебе?
Не, просветли нас Куртис.
- Па, Хитлер је хтео чисту нацистичку расу? - Да.
Па је нашао људе са аријевским квалитетима и одузео им бебе.
Од рођења, дошао је Трећи рајх и одвео их.
Нацисти су само тако дошли и одвели бебе чим се роде од мајки?
Да, тако је. Хитлер је имао та места где је окупљао младе аријевце,
да праве мале наци бебе. То је као фабрика за узгој коња.
Радили би неке тестове, ставили их у собу заједно.
Ти се људи нису никада срели чак се и не познају.
- Драго ми што сам те упознао, лепо миришеш? - Не, ништа такво, само...
избаци плесну карту и тамо су врата.
Морам признати, нисам знао за то.
Причекајте.
Знаш, постоји назив за таква места.
Да, само што та места не служе за прављење беба.
Беба које одрасту, обуку униформе, освоје свет, убију наше другове...
На крају ће добити оно што заслужују. Било то у овом или следећем животу.
- Заиста мислиш да је тако? - Да, знам да је тако.
Станите. Желим проверити карту.
Па погледај се.
Шта мислиш? Можеш ли ме познати?
Кратка је,
али згодна.
Мој лични, згодни борац.
Прелепе су.
Па, је ли то за мене?
Не знам. Морамо погледати.
Хеј згодни, треба да ми отвориш врата.
- Пажљиво. - Хвала.
Пази на главу.
ОК, можемо кренути.
- Хеј Роси, шта ти је у мислима кад скачеш? - На шта мислиш?
Па знаш, о чему размишљаш када искачеш из авиона?
Неки момци одбројавају секунде пре него додирну земљу,
други размишљају о томе како ће умрети.
Само желим знати, о чему ти размишљаш.
У ствари не размишљам ни о чему.
О чему ти размишљаш?
Обично о мојој девојци, Шарлот.
Чини ми се као да ме зове доле.
Шта радиш?
Имам каменчић у чизми.
Баци је.
Чисто!
Па, мислим да си га средио.
Проклети каменчић у мојој чизми.
Знаш Роси,
Предложићу те за орден због овога.
Само пронађи свој лугер Гејтс.
Да видимо шта сте смерали ви злочести, злочести Немци.
Шта имамо овде?
Хеј Роси, можеш једном погађати чију фацу управо гледам.
Да те улепшамо мој фирере.
Прошли смо колико, 5,6 километара? Шта ти мислиш Куртис?
- Да, шта мислиш? - Колико је то у миљама?
Помножи са 0,62.
Никада нисам био добар са математиком. Вероватно јер сам често избациван из школе.
- Зашто? - Због туча, углавном.
Да, гледао сам како се тучеш.
Стварно? Где?
База Мекол, држао си рекорд по броју нокаута.
- Је ли тако? - Да. Још увек држим.
Јеси ли то ти?
Мислио сам да си већи.
Шта то гледате, наредниче?
Отац ми је ово дао.
Зар нисте били министрант у цркви?
Да, тако је. Мајка католкиња, отац баптист,
одрастао сам у много цркава.
Зашто нисте капелан?
Један од оних светих Џоова.
Могу бити свети овде, међу паганима.
Да ли се ви момци желите преобратити?
- Ууу! - У реду, јавите ми када будете спремни.
У реду, зграбите своју опрему.
Идемо.
Твоја мајка чека у ауту.
Опростите. Изгубио сам појам о времену.
Може она чекати, јер седи на веома удобном седишту.
Тата, мислим да знам шта треба да урадим. Осећам то.
Али тешко је.
Ако мислиш да се одазовеш у војску, требао би да следиш тај позив.
Бићеш много кориснији као капелан.
Али осећам да то није довољно.
Како то мислиш?
- Пријавио сам се ваздушно-десантне трупе. - Не.
- Бићу падобранац. - Апсолутно не.
- Готово је. - Не!
- Јесте ли видели други батаљон? - Прошли су у овом правцу пре један сат.
Чекајте.
Иди провери.
Имам га.
Хајде, ко има мој лугер?
Хеј, сликај ме.
Хајде, пожури.
Када пошаљем ово мојој мами, биће поносна.
Изгледаш као страни ловац.
Шта радите?
Склони камеру. Идемо.
Шта је?
Неко нас посматра.
У оном шумарку на десној страни.
Јеси ли сигуран?
Да, сигуран сам.
Не пуцајте!
Јеси ли сама?
Да.
Приђи, полако.
- Ја сам наредник Џонс. - Ја сам Емили Мороу.
- Знаш француски? - Моја мајка је канадска Францускиња.
- Говориш ли енглески? - По мало.
Можеш ли нас одвести у Лез Арк. Тамо има још Американаца.
Могу вас одвести. Ја сам у покрету отпора.
Моји саборци су заробљени, држе их недалеко.
Одвешћу вас у Лез Арк, уколико ми прво помогнете да их ослободим.
Немци, колико њих?
Пет, можда шест.
Може ли нам помоћи или не? Шта говори?
Зове се Емили и каже да ће нам помоћи ако прво ми њој помогнемо.
У чему, помогнемо у чему?
Жели да јој помогнемо да ослободи групу својих пријатеља из покрета отпора,
Немци их држе недалеко одавде.
Не, не. Одведи нас у Лез Арк,
а онда ћемо се вратити и помоћи ти, не пре.
- Тамо имамо доста војника. - Онда ће бити касно. Поубијаће их.
Молим вас, преклињем вас.
Каже да не може чекати, биће прекасно.
Онда ћемо је оставити. Не требамо њену помоћ.
И сами ћемо наћи Лез Арк.
Молим вас, треба ми ваша помоћ.
Молим вас.
Како да знамо да ово није заседа? Може бити у дослуху са нацистима и
одвести нас право у замку.
Не мислим да ће то урадити.
У реду. Поведи нас тамо.
Хвала. Следите ме.
Шта си јој рекао?
Рекао сам, да неколико људи може изазвати пуно невоље, ако се потрефе на правом месту.
Наравно да си, ти си свети Џонс,
заштитник странаца у шуми.
Идемо.
Стани.
Наредниче!
Дозволите ми.
- У реду. - Хвала.
Тамо је падобран.
Амерички?
Да, изгледа тако.
Не можемо бити сигурни.
Доле!
То је један од наших.
- Је ли нас видео? - Да, видео нас је. Махао је крилима. Погледај.
Шта, до ђавола?
Трчи преко поља, одмах! Идемо, идемо.
Је ли отишао?
Да, мислим да јесте.
Куртис, помози ми да га прекријемо.
Ооо, не знам шта би рекао.
Видела сам га у излогу комисиона господина Стивена.
Хвала ти.
Не желиш протраћити наш задњи дан заједно, љубећи ме.
Мораћеш ми слати слику сваке недеље.
Тако могу видети оно што ти видиш.
Како ћу ја без тебе.
То је лако.
Прво затвори очи.
Затвори очи.
Мисли о мени као да сам ти увек овако близу,
а онда удахни.
Шта ако се не вратим?
Онда ћу ја доћи по тебе.
Какав је план, сада?
- Ништа се није променило. - Размисли о томе.
Одвела нас је далеко од нашег пута а да не знамо ништа о њој.
- Ти не знаш ништа о њој? - Па просветли нас, молим те.
Њен отац је био доктор. Борио се у првом рату. Није хтео да узме оружје после свега.
Немци су извршили инвазију, а она се прикључила отпору. Он то није желео.
Прије три недеље Гестапо ју је открио, ухватили су њеног оца и брата,
мучили и убили.
Она је за ову борбу дала више од тебе.
Како се стварно зовеш?
Пази, знам да ме разумеш више него што показујеш.
Зашто желиш знати?
Јер ти желим веровати.
Онда ми веруј.
Морамо ово извршити брзо или ћемо промашити циљ.
Роси, ја ћу кренути на ову двојицу, ти их окружи са источне стране,
осигурај позадину и нађимо се напред.
Куртис, ти и Емили останите овде и пружајте ми подршку.
- Остани са Куртисом и покривајте ме. - ОК.
Ја сам ваздушно-десантни војник. Ја сам падобранац.
Искочићу падобраном из било ког авиона који лети.
Добровољно се јављам за задатак, свестан добро ризика своје одлуке.
Извини.
Ово је моја заклетва части и задовољству служења,
И свему ономе што сам и шта чиним.
Служим моћним ваздушно-десантним снагама познатим...
- Хм. - Да, у праву си. Завршио сам.
- Хеј, руке у вис.- - Не пуцај, не пуцај.
Зграби га.
Пази.
Чисто
У реду је. Ови војници су овде да би нам помогли.
- Хеј, добро сте ме покривали. - Она је добар стрелац.
- Где је Густав? - Одвели су га на испитивање.
Слушали смо читаву ноћ како вришти.
Роси, постоји још један заробљеник. Иди провери другу зграду.
Госп. Лиеб, госп. Жак.
- Хвала вам пуно. - Нема на чему.
- Здраво. - Жак.
Роси, Роси отвори врата.
Врата су закључана.
Пусти ме унутра.
Роси, дођи. Отвори.
Роси смири се. Мртав је.
Мртав је, мртав је.
Хајде да ово очистимо.
Пази ти имаш посебан дар и позив да служиш богу
Не желим да погинеш у тамо некој лисичјој рупи.
Бог не жели да ико погине у лисичјој рупи, тата.
Али твој позив је посебан. Мораш наћи други начин да служиш.
- Сигурнији начин. - Тачно, ниси размислио о овоме.
Размислио сам о овоме и то је све што радим,
размишљам о овоме.
Добро је је наћи утеху у вођењу...
Ако могу то урадити, урадићу.
Знам да би требао бити тамо где могу урадити највише добра.
Да.
Па научио сам те да сам доносиш своје одлуке.
Ово мења све.
Бићу у ауту са твојом мајком.
- Хвала. - Морамо их одвести у Лез Арк.
То је најмање што можемо учинити.
- Овде смо, зар не? - Не, уствари смо овде.
Требало би ићи овим путем, али у тој области је доста немачких патрола.
- Шта нам предлажете? - Овде између планина,
је стаза коју користе пастири. И ми је добро познајемо.
То је около, даље за 5 километара.
Ми познајемо ове планине. Немци туда ретко патролирају.
Биће дуже али хоће ли бити сигурније?
- Шта кажете? - Да, сигурније.
Станите, станите.
Чујете ли? Долази возило.
Стоп! Руке у вис.
Војници из 517-те. Драго нам је да вас видимо.
- Поручниче, господине, наредник Џонс. - Поручник Вудвард, ово је мој возач Стјуарт.
Зар су их савезници већ потиснули овако далеко?
Да, потиснули смо швабе жестоко. Јесте ли наишли на отпор?
Да, мало. Тамо смо уништили немачки гарнизон.
Ослободили партизане.
Онда ће вам бити драго да знате, да је 6 миља иза овим путем, ваш батаљон.
То је добра вест.
Господине, изгледа да нам нешто цури, мора да сте нешто закачили.
Да, пукао је довод горива. Можда ћу моћи да поправим.
Момци, јесте ли жедни?
- Па, поручниче шта тачно радите овде? - Задужен сам у оделењу за рекламације.
- Ту сте само ви и Стјуарт? - За сада.
Рат је около, па су други прилично заузети.
Јесте ли чули за оног официра, коме је глава одсечена?
- Не, сигуран сам да бих се те приче сетио. - Да, било је то у малом граду у Италији.
Не могу се сетити имена, али раскршће.
Немац је користио жицу за клавир.
- То је жица за гиљотину. - Како год,
ако ти будеш причао причу, можеш је звати жица за гиљотину.
Дакле, официр је сео у џип са обореним ветробраном.
Возио је можда 15 миља на сат.
Та жица га је закачила тачно по врату.
- Била су уста. - Ја сам чуо да је био врат.
Глава му је одмах отпала.
Покупио сам све до једног његовог зуба.
Била су његова уста.
ОК, мислим да сам средио.
- Ценим што си то урадио. - Нема проблема.
- Одакле си? - Сијетл, Вашингтон.
Тамо је влажно и кишовито.
- Пуно тотема. - Понекад се осећам као мали човек на тотему.
Усамљен човек.
Извини?
Зар не мислиш, усамљен човек на тотему?
Да, тачно. Усамљен човек.
Шта је са вама, другови?
- Одакле сте? - Албукерки, Нови Мексико.
- Торенс, Калифорнија, рођен и одгојен. - У реду.
Никада нисам био тамо. Никада нисам био изван северо-запада.
- Јеси ли видио битку? - Не, нисмо наишли на неки отпор.
Пуцао сам пар пута, али је било прилично мирно.
Сем тога да смо наишли на заседу, спалили би податке и
немамо никакве спискове. - Могу ли погледати твоју пушку?
- Извини. - Могу ли?
- Жао ми је, не разумијем шта говори. - Жели да погледа пушку.
Лепо.
- Могу ли пуцати? - Јеси ли чуо то, Роси?
Мисли да ти је пушка лепа.
Може је спаковати и ставити у своју торбицу.
Знам да је наређено да штедимо муницију, али она жели да пуца.
- Је ли то у реду? - Не видим проблем у томе.
- Немци су сада већ далеко побегли. - Да, можеш пробати.
Мораш је откључати.
Је ли он добар стрелац?
Роси. Није толико добар као што мисли.
Чуо сам да говориш моје име. Шта јој говориш?
Сигурна сам да сам бољи стрелац. Да се кладимо?
- Шта каже? - Каже да хоће да се такмичите у гађању.
- Мисли да је боља од тебе. - Волео бих то видети.
Не, не ми нисмо...
Жели се кладити на то.
У реду. Узећу ти паре. Узећу ти паре.
Каже да би се осећао лоше узимајући твоје паре.
Превелика је кукавица. У шта ћемо се кладити?
Па, шта имаш Роси?
- Може. - Одобрила је.
Шта ти желиш?
Рекао сам да ћу јој узети паре, али
задовољићу се пољупцем.
- Пољубац? - Да.
Пољубац какав само Францускиња може дати.
У реду.
- Изгледа да имамо договор. - Ово ће бити одлично.
- Шта је ово, Кони Ајланд? - То је око 100 јарди, мање-више.
Није поштено, никада то неће погодити. Чак ни ја нисам сигуран да могу.
У томе је ствар.
Само ћу те постидети.
Роси, требао би пустити прво даму.
- Не, радије би била друга. - Жели да јој покажеш како се то ради.
Шта год дама жели.
- У реду, три покушаја, то је то. - Три пуцња, у реду?
Да, у реду.
Можеш ли се...
Хвала.
Добро гађање.
Она је добар стрелац.
Стојећи никада неће погодити.
Може то извести стојећи и направити те будалом. То ће урадити.
Честитам, то је било задивљујуће.
Хвала.
Дивим се вашој храбрости. Искочите, без подршке артиљерије, на непријатељску територију.
Без знања о подручју. Имам рођака који је у морнарици,
њима је потпуно другачије. Спавају у истом кревету сваку ноћ, топла храна,
дневне новости од куће, филмови. Не кажем да им је лакше,
али то није оно што ви момци радите.
Филмове?
Да, више се не сећам када сам задњи погледао.
- Куртис! - Да, господине.
Када си ти задњи пут гледао филм? Сећаш ли се?
Прошло је доста времена.
" Стража на Рајни", Пол Лукас глуми.
Па поручниче, желим вас питати,
где сте били пре слетања у Провансу? - Били смо у Италији.
И ми смо.
Где тачно?
Спустили смо се на југ.
- У Сувито Векија? - Не. Наредниче морамо поћи.
Ви се морате састати са својим батаљоном. Можда су вас...
- Где сте слетели господине? - Наредниче, немам више времена за питања.
- Морате кренути и то је сасвим у реду. - Питао сам вас једноставно питање.
Где сте слетели у Италији?
Јесте ли полудили?
Они су Немци. Одузмите им оружје, претресите их.
Морате нам тачно рећи ко сте.
Ништа не мрзим више од подлих, лажљивих, нациста.
Сједите!
Претреси их поново.
Провери им џепове,
ништа не пропуштај.
Ништа више.
Ко је Франсоа Пуланк?
Могу ти само рећи моје име и чин.
Ко је Франсоа Пуланк?
Шнајдер, Клаус. Војник.
Зашто сте овде? Шта вам је задатак?
Уништење опреме, атентати на официре, обавештајни, шта?
Говори!
Желим знати вашу везу са овим човеком.
Нисам будала наредниче. Знам како ваша земља функционише.
Американци не повређују заробљенике.
Реци ми одмах или кунем се да ћу ти пробушити лобању.
Нећеш урадити такву ствар.
Сада...
Замагљена огледала, тако кажу кад блефираш.
Као што сам рекао,
познајем Американце.
Ови фини Французи, не воле пуно Немце.
Морам знати ко је Франсоа Пуланк и зашто носиш на папиру његово име.
Одмах!
Пуланк је био наш најбољи шпијун у Провансу
- Планирали сте се састати? - У Ла Тунеју, у његовом стану.
- И шта онда? - Преместили би га и
спречили да савезничке трупе сазнају важне информације.
Не бих бринуо, Покрет отпора ће се побринути за њега.
Жак ће одвести затвореника и брзо се вратити са појачањем.
Где га води?
- На последње путовање. - У ствари ме није брига.
Све што знам је да ће се вратити са појачањем.
- Емили и ја ћемо вас одвести у Лез Арк. - Добро.
Хеј, како си провалио да су Немци?
Амерички војници са немачким двогледом?
Знаш да све те ознаке чина које је носио, ми не носимо на ратиште.
Да, официр на задњем седишту, Патон је био сувозач.
То је решено.
То је пут за Лез Арк.
У реду.
Не пуцајте, ја сам Жак.
И како је прошло?
Ови другови убијају Немце?
Да, претпостављам да је тако.
А онда их поједу.
- Како си нас пронашао? - Свуда сте оставили трагове.
- Јесте ли сви спремни? - У реду. Идемо.
Имају "Панцера" и камион гусеничар.
- Можда 12 до 15 пешадинаца. - Хоћемо ли наставити или сачекати да прођу?
Не, капирамо да морамо завршити посао.
Неколицина људи и пуно невоље.
Морамо онеспособити тај тенк.
То неће бити лако.
Морамо уништити тај тенк. Хоћете ли нам помоћи?
Ово је наша земља, наравно да ћемо помоћи.
Куртис, остани на брежуљку. Одавде можеш пуцати на камион гусеничар.
- Желим да их гађаш тромблоном. - Разумем.
Ја, Роси и Филип ћемо их заобићи кроз речно корито, сачекати да нас прођу...
... а онда их напасти са леве стране. Јасно?
Још увек морамо уништити тај тенк.
- Шта имамо за тај тенк? - Изненађење.
Магнетно пуњење. То је савршено.
Ти пођи са нама.
Жак.
Узми ово.
За срећу.
Хвала.
Сачекајте да прођу, онда пуцајте. Не пре.
Излазите сви.
- Брзо. - У заклон.
Иди на лево! Иди на лево!
Морам средити тај тенк.
Доле, сагни се!
Пазите, остао је у заклону.
Знаш да,
те нећу препоручити за орден.
Потребан ти је доктор. Доктор!
- Доктор! - Бићеш у реду.
- Ти си лош лажов.
Бићеш у реду.
Граната!
Гејтс, Гејтс не иди, извући ћу те одавде.
Извући ћу те одавде.
- Нећу те препоручити за орден. - Не иди, извући ћу те одавде.
Тата, мислим да знам шта морам да урадим. Осећам то.
Ако осећаш да се мораш одазвати позиву, мораш следити тај позив.
Пријавио сам се у ваздушно-десантне...
Бог не жели да погинеш у тамо некој лисичјој рупи.
Ја сам војник ваздухопловства. Ја сам падобранац.
Скочићу падобраном из било ког авиона који лети.
Добровољно се јављам за...
Морала сам овамо доћи по тебе.
Жао ми је.
Затвори очи.
Можеш ме замислити да сам близу.
И онда удахни.
Превио сам ти рану најбоље што сам могао.
Обмотао сам је завојем.
Како се осећаш?
Доброг је укуса.
Молим те, узми мало.
Мораш јести.
Мораш се опоравити.
Једи.
Храна.
Једи.
Обично је ужасна.
Али ако ниси јео данима,
онда није тако лоша.
Зовем се Ерих Нојман.
Ерих.
А ви?
Како се зовете?
Твоје име?
Јесте ли официр?
Опростите?
Не знам шта сте ме питали.
Ваши чинови... Официр?
Официр, да.
То је мој брат.
Он је учио енглески.
Он преводи.
Преводилац.
Покушао ме је наговорити да научим енглески.
Ово ти је брат?
Да.
- Преводи енглески? - Да.
Где је?
Где?
Он је...
Погинуо је у Италији.
Италија?
Онда је срећковић.
Био сам у Италији.
Је ли још увек тамо?
Он, он је мртав.
Шта?
Мртав.
Имао сам пријатеља.
Док сам био у Италији.
Био ми је најбољи пријатељ.
Не знам ни зашто ти ово причам.
Нисам сигуран ни да ме разумеш.
Обећао сам његовој мајци
да ћу га чувати.
Имаш ли породицу?
- Да. - Да... А децу?
Имам сина.
Имаш ли његову слику?
Је ли ово твој дечак?
Носи униформу.
Мрзим ову униформу.
И требао би мрзети и тебе.
Требао бих имати жељу да те убијем.
Недостаје ли ти твој брат?
И зар ме не желиш убити?
Ја...
сам...
уморан.
И ја сам уморан.
Извини.
Са највиших висина, преко брда и планина,
види и чува,
оца и сина.
Елса. Елса.
Ули.
Подсетио си ме на мога сина.
Хеј, хеј, неко долази. Буди се.
Хеј, буди се.
- Демократија! - Лафајет!
Улазим.
Он је повређен. Само смо нас двојица.
Капетане, све је чисто.
Готов је.
Десетару,
јеси ли ти убио овог човека?
Не, нисам.
- Зут, Зут имамо рањеног војника. Доведите доктора овде. - Да, господине!
Капетане, он је мој заробљеник,
па мислим да то мени припада.
Поштено.
Ово је добар лугер.
- Санитетлија, упозори амбуланту. Долазимо са рањеником. - Да, господине!
- Како извештај напредује? - Још мало па готово.
Извините.
Извините. Можете ли ми рећи, да ли је наредник Кејлеб Џонс прошао овуда?
Џонс?
Да, Џонс... Рањен, превезен у амбуланту у Дранињону.
Шта је са Харланд Куртисом?
- Десетар је. - Десетар Куртис...
"К"
Одмах се враћам.
Здраво, јеси ли у реду?
Је ли још неко са тобом?
Не.
Али уништили су тенк.
Мислила сам да ћеш желети ово.
- Је ли то Куртисово? - Да.
Хвала Емили.
Емили није моје право име.
Да, знам.
Имаш ли право име?
Извините. Можете ли сачекати напољу, треба да завршим са њим.
Жао ми је због твоје породице.
Жао ми је због твојих пријатеља.
Је ли у реду?
У сећање на Харланд "Бад" Куртиса и храбре људе из 517-те падобранске.
Превод: Давор
Ћирилизација и преправке: LEVELLORD
Адаптација за: BRRip XviD - ETRG Џон Меклеин
Преузето са www.titlovi.com